Ovo jutro počinjemo objavom nove vlade o opštoj amnestiji
koja se odnosi na sve osuđenike za teška krivična dela
a koji su odslužili najmanje dve trećine svoje kazne.
Među amnestiranima je i onaj
koga znamo kao legendu među kriminalcima,
čovek koji je bio glavobolja
za policije nekoliko država,
jer od njega nije bilo odbrane.
Taj čovek je Nikolas Vergara Grej.
SANTJAGO ZATVOR
Hej, Heruvim.
Upravnik želi da te vidi.
Uđi, ovde...
Znači, izlaziš?
Tako izgleda.
Unutra je već dve godine.
Pretpostavljam da nisu proletele.
Zašto ste me pozvali?
Znaš zašto.
Ne znam.
Čuo sam da imaš neke planove.
- Planove za... - Jedini plan mi je da odem odavde.
Želim da znaš da te noći...
to je bio čin ljubavi.
Mogu li ići?
Veoma je hladno napolju, dečače.
Star je, ali topao.
Peruanska alkapa.
Vratiću ga,
gospodine.
Da li ste dobro?
Da, jesam.
Prijatelju,
veliko je zadovoljstvo voziti velikog Vergara Greja.
Izvini na indiskreciji, ali..
imaš neke planove? Računaj na mene.
Probaj na drugom mestu. Povukao sam se.
Vidi,
evo ti moja vizitka, možda zatreba.
Šta god zatreba - nazovi.
- Dobro jutro. - Dobro jutro.
Da li je kod kuće Gđa. Teresa, Teresa Kapriati?
Ne... Ona se odselila.
Odselila? Koliko dugo?
Pa...
Ima nekoliko godina.
- Da li znate gde se odselila?
Ne. Ali ako je nađete...
Ovo su pisma za nju, ne znam šta bih sa njima.
Da...
Hvala.
Idemo dalje, šefe?
Pazi seronjo!
SALA XXX FILMOVI ZA ODRASLE
Kumitauči,
Micujaši Mainu, Kacunori Ro...
Vidiš?
Ovaj film mora biti dobar.
Zašto bi film gde glume
Kumitauči, Micujaši Mainu, Kacunori Ro
morao biti loš?
Pobogu,
kasnimo skoro sat.
Sviđa ti se?
Šta misliš, koliko sam ga platio?
Mnogo? Ne...
Nije mnogo! Ili ga ne bih platio.
Idemo.
Ne kupujem kradene stvari.
Nije ukraden.
Od moje majke je.
I ima veliku sentimentalnu vrednost za tebe,
i teško ti je da ga se odrekneš.
Kako ste znali da sam to hteo da kažem?
30,000 pezosa.
Ne, on je umetnička vrednost.
Sija kao zvezda u mraku.
Kao što reče Neruda: "Zasijaj plava zvezdice, tamo daleko".
Hvala.
Hej...
Vidi!
Hladno ti je?
Hladnoća je lakša kada je stomak pun.
Da li si jela?
Ne?
Znam mesto gde prave sendviče sa prilozima.
Ovako velike!
Dodamo sos amerikana,
kupus, paradajz,
dve kašike palte,
i majonez. Neodoljivo!
Bilo je vreme kada nisam pojeo ni jedan od ovih,
da!
Tvoj je dobar?
I...
Osim gledanja japanskih filmova,
šta još radiš?
Lepo!
Ovo sam ja.
Ovaj trenutak.
Nemam kuću,
ni prijatelje,
ni novac, ništa.
Samo pun stomak i ništa više.
Prava radost.
Kako ti je ime?
Ti si nema.
Pogodiću.
Tvoje ime je...
Ana!
Ne, čekaj...
Da vidimo... Tvoje ime je...
Helena!
Nije.
Da probamo...
Tvoje ime je...
Eva?
Viktoria?
Zoveš se Viktoria?
Baš lepo!
Ta...
Šta je ovo?
Šta se dogodili?
Viktoria?
Viktoria!
Četiri ujutro,
dva lika ulaze u kola i sedaju pozadi,
jedan mi prislanja pištolj na glavu, a ja: "Eeee!"
"Šta treba da radim?"
On kaže:
"Vozićeš gde god želim." A ja kažem: "Lepo".
Nastranu skromnost, ja sam brz vozač
ali siguran.
Nudiš svoje usluge
svim autsajderima koji uđu u tvoj taksi?
Ti nisi autsajder, šefe!
Ajmo jedan zagrljaj, kubanski prijatekju.
Srećan sam što si slobodan.
Ne verujem da ima mnogo onih koji su srećni kao i ti.
Brzo se vraćam.
- Hej! - Zdravo.
- Kako se zoveš? - Sandra.
Vilson.
Napred.
Zdravo Mono.
Niko!?
Uvek elegantan.
Moda je promenljiva.
Prošlo je pet godina.
Kada si izašao?
Pre nekoliko sati.
Vidim, zadržao si stari sef.
Da, da...
Jeste star, ali mi je drag.
Da ga zaključam?
Zavisi šta čuvaš unutra.
Moram te zamoliti za oproštaj NIko.
Zašto?
Nisam ti došao u posetu.
Voleo bih da jesam,
ali to bi policiji dalo trag.
Hvala ti na ćutanju!
Ćutanje je sada moj jedini kapital.
Hoću pedeset posto.
Dobro, videćemo oko toga...
Hajde da popijemo, da proslavimo povratak.
Dakle,
gde si odseo?
Ništa određeno.
Vodim jedan mali hotel. Ima sve što treba.
Bićeš moj gost.
Možda jednom.
Nameravam da se vratim sa Teresom.
Vrlo dobro. Gde je ona?
Voleo bih da znam.
Ne znam ništa.
Bio sam do kuće i rekli su mi da već godinam ne živi tamo.
Evo, pristajem na dogovor o procentu,
redovna isplata svakog meseca, sve dok...
Lili...
šampanjac molim.
Sve dok?
Rekla je da ne želi novac.
Vidi Niko, neće ti se svideti ono što ću ti reći..
Ovako...
Izvinite,
Vilson Fernandez,
vozač Gdin-a. Vergara Greja.
Šefe, moram da završim...
Šta god da treba - nazovi.
- Bilo šta. - Da.
Hvala za sve.
- Zdravo. - Zdravo.
Ala si otmen...
Upravo izašao iz zatvora, a već ima vozača.
O čemu si pričao?
Šta je sa Teresom?
Nije htela da prima novac od lopova.
Ima tome godina, posle je više nisam video.
Sirotinjski hotel.
Šta je problem Niko? Bićeš u stanu.
Plie.
Dole,
dole,
gore...
Dole, dole...
Niže, niže...
Druga pozicija! Plie, plie.
Preko, hajde.
Glava gore.
Voliš ples?
Da. Volim ples.
Otkud znaš Viktoriu?
Ja...
Ja sam joj rođak.
Mislim,
rođak iz drugog kolena.
Iz Talke.
Dobro rođače, drugo-koleni...
Zapamti da
nema pipkanja.
Ne brinite gospođo.
Hvala.
"Iz smrznutog ništa, gde ga čovek stavi,
predadoh ga zemlji, poniznoj i sunačanoj."
Valparaiso, 1980.
"Početnik u ljubavi"
Napred.
Monahterio šalje svoje pozdrave.
Nije morao da se muči.
Rekao je da nije neki gubitak, francuski je.
Pa, stavi ga na sto.
Zašto Monahterio hoće da te razmazi?
On je stari prijatelj.
On ima mnogo starih prijatelja,
ali samo tebi
šalje poklone.
Šampanjac i mene.
Dobro, obzirom da smo u istom krevetu,
rekla bi mi svoje ime?
Lili.
Vidi Lili,
Reci Monahteriu da cenim njegovu pažnju
i da ne primam poklone.
Ja u ovoj ovoj sobi čekam da mi donese nešto bitno za mene.
Ja sam pravi profesionalac, nećeš zažalii.
Slušaj Lili,
ništa lično,
ti si veoma privlačna devojka,
ali ja sam čovek samo jedne žene.
Kako je ime te sretnice?
Teresa.
Profesorka zaista brine o tebi.
Čak možeš da živiš ovde.
I ja moram naći mesto za sebe.
Kako mi stoji?
Hvala.
Imaš roditelje?
Gde su oni?
Nemaš ih?
Ali, svi ih imamo?
Hej,
izvini.
Ako nećeš da pričaš...
mogu ja.
Nije neka bitna tema, ali bar nije dosadna.
Ime mi je Anhel.
Anhel Santjago.
Šta da kažem o sebi?
Vidi...
Znam da oljuštim pomorandžu iz jednog poteza
a da ne zasečem "meso".
Mada...
poslednjih nekoliko godina
sam učio...
u popravnom domu.
Pomalo je bilo teško, ali naučiš mnogo toga.
Zapravo, ko ne prođe kroz to
ne može razumeti ljusku prirodu.
Tamo upoznaš različite kulture,
naučiš od svačega po malo.
Recimo, na primer...
Gde je najefikasnije ubosti čoveka?
Dobro!
To je veoma ozbiljno, ali ubod u srce
može te koštati doživotne robije. Budi oprezna.
Već rekoh da znam pomalo od svačega.
Anatomija, kodeks kriminalaca.
Očigledno nisi pričalica.
Izvini,
nedostaje mi vežba.
Jako davno...
Zaboravila si da smo rođaci?
Dobro,
drugo koleno. To je ništa.
Sramota je da nisi obuhvaćen amnestijom.
Dvesta oslobođenih širom zemlje.
Sve su to gubitnici.
Ja nisam samo običan kradljivac kokošaka.
Dobro rečeno Marín.
Dobro rečeno.
Pustiću te napolje.
Niko neće znati.
Misliće da si u zatvoru. Niko neće posumnjati.
Jedna nedelja odmora.
Ko je u pitanju?
Anhel Santjago.
Heruvim?
On je kao mrtva muva.
Nikad nije naudio nikome.
Ne još...
Ali, učiniće to.
Video sam mu u očima.
Plašim se smrti Maríne.
Razumem.
Zašto taj klinac?
Ništa on nije učinio.
Kada ubijem nekog
uvek postoji dobar razlog.
Razmišljaj o tome ovako:
jebena nedelja ludila...
Tamo su mnoge žene koje te čekaju.
Znači, čitao si naša pisma?
Samo ljubavna.
Ovaj put donesi sav moj novac Monahterio.
Gdin. Nikolas Vergara Grej.
- Mogu li ući? - Bolje ne.
Ne mogu da verujem,
Nikolas Vergara Grej lično.
Dobro, dečko, reci šta hoćeš?
I ja sam juče izašao šefe.
Sudbina nas je sastavila, kako ne razumeš?
Doneo sam pismo preporuku.
Od koga? Gradonačelnika?
Zašto tako gospodine?
Ne bilo kog gradonačelnika. On je zatvorenik.
Patuljk Lira, gospodine.
Preporuka za lopova?
Valjda ne tražiš posao u banci.
Pogledajte gospodine. Ništa vas ne košta.
Karakteristike Anhela Santjaga. Potpisao,
patuljak Lira.
To je sve? Nemoguće!
Remek delo u žanru preporuke. Obzirom na veličinu.
Ne, bilo je previše rizično napisti više, gospodine.
Ostalo se podrazumeva. Zato sam ovde.
Ne želim više da slušam.
Hej, šefe, molim vas.
Ovo je veliki posao šefe,
smišljen od kepeca, korak po korak.
Bio bi to njegov trijumf, ali je propalo.
Bila je pucnjava, a osoblje...
dobio je doživotnu. Zato je mislio da vi
i ja, odradimo posao. Dozvolite.
Jasno je da kepec očekuje neku proviziju.
"Malu" proviziju, pretpostavljam?
Samo jednu trećinu.
Vi, kepec i ja.
Slušaj me sada,
zaboravi.
Ne interesuje me. Ne želim ni da pričam o tome.
Ali mi pričamo o milijardi i dvesta hiljada pesosa.
Šefe, ljudi te prepoznaju na ulici.
Čast mi je da sam pored tebe.
Otkud kepecu Liri ideja da bi mogli raditi zajedno?
Kepec Lira je rekao:
Iskustvo i veština Vergare Greja
i mladost i energija Santjaga.
To je žalostan kompliment.
Kepec je u pravu, šefe.
- Vi i ja smo kombinacija. - Da, kao dupe i pantalone.
Slušaj, kao prvo,
ne zovi me "šefe".
Razumeš?
Sada sam na slobodi i ne želim vesti iz zatvora,
niti od kepeca Lire, niti bilo kog kepeca kriminalca.
Sudbina nas nije sastavila.
Moj sudbina je da se nađem sa mojom ženom i sinom
posle pet godina i da ih vidim bez prepreka.
Zato ću ih potražiti, zagrliti ih,
i nikad ih napustiti.
- Dogovoreno? - Da gospodine.
Vrlo dobro.
I skini taj smešni šešir.
Ako hoćeš da glumiš gangstera, bolje da se pritajiš.
Paulito!
Sine...
Oladi! Ko si ti?
Ko sam ja? Ko si ti? Ja sam mu otac!
Čij je ovo auto?
Strica Serhia.
Stric Serhio?
Zdravo.
Tvoja majka?
Da, dolazim. Tata je sa mnom.
Da...
Ne, ne znam. Pokupio me u školi.
Ne mama, ne znam, pojavio se tamo, tačka.
Dobro.
U redu.
Šta je rekla?
Grdila me.
Ko je taj stric Serhio?
Njen dečko.
Uđi unutra...
Kada si izašao?
Juče.
Opšta amnestija.
Napisao sam u jednom pismu, očigledno nije stiglo.
Kako si mogao da ga sačekaš ispred škole, bez najave?
Nisam znao gde da te tražim, video sam adresu na koverti.
Gdin. Nikolas Vergara Grej.
Nikolas... Serhio Mendoza.
- Drago mi je. - I meni, da vas lično upoznam.
Oprostite na dolasku bez najave.
Nisam znao kako da se najavim, nisam imao telefon.
Matora bitanga!
Spektakularno, ne?
Vidiš to?
London je paralizovan i konačno bolestan.
Iz sažaljenja
ga vraćaju u Čile. Hitno!
Dolazi kao neki heroj.
Ovo je za reciklažu!
Ja takođe recikliram.
Stvari su prilično teške, prilično teške.
U zatvoru je bar zagarantovan smeštaj i hrana.
- A na ulucama nije pogodno... - Kučkin sin.
...jesti.
Lepša si nego ikad.
Sada lopovi na delu primenjuju silu.
Zašto si došao ovde?
Znao si šta ćeš naći.
Sada se zakonski krade.
Demokratija.
Pametan deda, a?
- Bezbednost? - Bio sam glup!
Novac je sada virtuelan...
- Znaš Niko, upozoravm te... - Možda još jedna šansa...
Ne veruj bankama, ostavljau tragove.
- Sa njima je opasano.. - Maštao sam o ovom trenutku...
- da je vidim. - Koliko dugo si bio u zatvoru?
Pet godina.
Večnost.
Poprilično vremena. - A šta si očekivao?
Nikad sazreo i nikad odrastao,
nikad prestao sa igricom "Pandur i lopov".
Ti...
tražiš - šta?
Novi život?
Izbriši me iz njega.
Ili, samo želiš da zaštitiš mladunče.
Šefe,
čekao sam vas.
Želim da se izvinim za ono jutros,
bio sam veoma uzbuđen što sam vas upoznao.
Vi ste za mene mit.
Kepec je ovu prevaru čuvao kao blago, šefe.
Ona se ne nosi u grob
i ono što predstavlja
je čin divljenja prema velikom Vergara Greju.
Jedino o čemu je pričao, bio si ti.
Mogu li?
Zamislite lift šefe.
Idemo gore,
i stajemo pre dvadeset drugog.
Alatom razvalimo plafon lifta,
prolazimo,
i vidimo lažni zid. Veoma je tanak.
Kepec je sve pripremio.
Dva udarca i zid pada.
Potom ulazimo u kancelarije Kantera
i uradimo ono što najbolje znamo -
otvorimo sef.
Gotovo! Napunimo lift dolarima.
Zatvori vrata kad izađeš.
Da dospodine.
Kako želite.
Izvinite me.
Gospođo! Automat je pokvaren.
"Da li želite drugu transakciju?" "Da"
"Izaberite iznos" "Sto hiljada"
Milton!
Zdravo druže!
Kako si Miltone?
Dođi.
- Hej, hej... - Šampion.
Pobedio samo u jednoj trci, u dve godine.
Hteli su da ga uklone sa staze, nedovoljno dobar.
Izgleda da te prepoznao.
Nikad se nije vezao ni za koga.
Možda me zato pamti.
Oždrebio sam ga.
- Zaista? - Da, pre nego je prodat.
Slušaj,
hoćeš li da mi ga pozajmiš na nekoliko dana?
Da se ja pitam - bih, ali...
Gdin. Čarli.
Dobro, onda ga rentiram.
Zakonski, dvesta hiljada pesosa.
i konj tvoj, i daćeš jedan "Migue."
Ne...
Sto hiljada,
takođe, zapaziće te Gdin. Čarli.
Pametan dečko, a?
Lepo, imamo dogovor.
Viktoria nema porodicu!
Ko si ti uopšte?
Pa, ja...
Otkud je znaš?
Da li znaš da su joj roditelji umrli?
Ko je odvojio od oca i majke?
I ubica... Da li si to znao?
Vežbanjem plesa odaje im počast.
Njena koreografija inspirisana je "Sonetima smrti" od Gabriele Mistral.
"Iz smrznutog ništa, gde ga čovek stavi,
predadoh ga zemlji, poniznoj i sunačanoj."
Gabriela Mistral.
Izgleda da voliš i poeziju.
Veoma mnogo.
Naročito japanske pesnike
Kumitauči,
Micujaši Mainu, Kacunori Ro...
Sve sam ih pročitao.
Ali, čujte,
kako je Viktoria dospela ovde?
Onako kako sam ti rekla..
ovaj prozor.
Videla sam devojku
između drveća
tokom održavanja časa.
I, tako, nedeljama
sve dok jednog dana nisam izašla.
Pobegla je iz sirotišta,
spavala na stepenicama metroa.
Da ima pravde na svetu
plesala bi Gradskom pozorištu.
Ali, to se nikad neće dogoditi.
Zašto?
Zato što pleše samo labuda.
Ne i pacova.
Nemoj joj to reći.
Sve moje devojke su sirotinja.
Učim ih ono malo što znam,
bar nisu na ulici.
- Sviđa ti se? - Molim?
Kao u filmovima.
Ne, nemam novca za to. Voleo bih da imam.
Viktoria je krhka devojka. Bilo šta je može slomiti.
Ako je ne možeš zaštititi
najbolje je da se skolniš i ostaviš je na miru.
Baš sam se načekao.
Idemo, nemamo vremena za gubljenje. Toliko toga treba uraditi.
Gospođice, gospođice!
Ovde igraju labudovi?
Oprosti, izašla si iz pozorišta, mislio sam da možeš pomoći.
- Ti si balerina? - Da.
Kao i ti Viktoria!
Reci, kako da uđemo unutra?
Hoću reći koji su uslovi?
- Uslovi? - Da.
- Verovatno znati plesati... - Da, naravno.
- Tamo ne ulazi svako. - Tako je.
Kako si ti ušla?
Prvo sam pohađala Gradsku školu,
a onda imala sreće i primljena u Santjago balet.
Sreća - ne. Zaslužila si.
- Hvala. - Molim. Hej, slušaj.
I gde je ta škola?
Tamo.
Tamo? Hvala.
To je super.
Vidi,
Baletska škola "Gradski teatar". Idemo.
Pričuvaj ga na momenat.
Hvala. Idemo.
Dobro jutro gospođo.
Ja sam Anhel Santjago, zastupnik balerine Viktorie Ponse,
ovde prisutne.
I pitam se, ponizno,
kako se priključiti
ovoj instituciji posvećenoj umetnosti i plesu?
- Želite da uradite prijemni test? - Tačno.
- Morate se prijaviti na listu. - A kada je test?
Uskoro.
Popunite upitnik.
Niko vam nije rekao koliko ste lepi?
Jete, rečeno mi je. Poslednji put godine...
1972.
- Ime vaše devojke? - Moje rođake.
Vaše rođake...
- Viktoria Ponse. - Viktoria...
Ponse.
Prošli smo najgori, birokratski deo.
Papirologija za ništa.
Sada,
moraš mi obećati jedno.
Podseti me, kad bude ples, da ti kupim ružu.
Šta?
Ne voliš ruže?
Smeješ se Viktoria Ponse! Dobro je!
Nisam te dosada video nasmejanu.
Tako si super lepa!
Bože, kako si bleda! Zagađenje te ubija.
Odvešću te na mesto gde je čist vazduh.
Hvala gospodine. Ljubazni ste.
Drži se čvrsto.
Idemo.
Da li si ikad videla more?
Miris!
Mama!
Moje prelepo detence!
Kako si mi nedostajala!
Baš je potrajalo.
Sve ću ti ispričati.
Hajde mama. Želim da te predstavim.
Viktoria je balerina.
Je li?
Primabalerina.
Najmlađa primabalerina u Santjago baletu.
Tačno?
A ti sine?
Nije bilo vremena da nas vidiš?
Skoro dve godine.
Da mama, znam.
Imam mnogo posla u gradu.
Hteo sam da vas posetim
ali nisam imao dobrih vesti.
Zato sam sada ovde.
Viktoria i ja ćemo se venčati.
Šta je bilo? Supa ti se ne sviđa?
Da, sviđa joj se. Samo je stidljiva.
Nije u redu.
Nestaneš neko vreme a onda se pojaviš sa devojkom.
Moraš pokazati više poštovanja za oca.
On te voli.
Zašto ne bi spavali zajedno kada ćemo se venčati?
To je u redu, ali ne može.
Ja kažem ne.
Bezveze.
Viktoria!
Ako nas otkriju, ubiće nas!
Razumeš?
Pre dva dana nisi postojala.
Uvek ću biti zahvalan Kumitaučiju,
Micujaši Mainu, Kacunoriju...
za poznastvo s tobom.
Ako se iko usudi da im se zameri,
neka novinarska guzica, ili kritičar,
imaće posla samnom.
Ne brini zbog onoga što sam rekao.
Hteo sam da impresioniram moje roditelje.
Da nas puste da spavamo zajedno.
Ne poznajemo se dovoljno.
Toliko tog ima što ne zna o tebi.
Istina, i ti znaš tako malo o meni.
Ako ti kažeš da sam u zatvoru
smislio genijalan plan
veliki posao koji će nas načiniti milionerima,
naljutila bi se na mene?
Posle toga, ti i ja,
možemo otići u planine.
Uplašila bi se?
Bili bi super bogati.
Video sam te kako plešeš Viktoria.
Mnogo dobro to radiš.
Niko ne može znati priču a da je ne pročita.
Niko.
Hoću reći...
Ja verujem da si labud.
Labud sa vratom skrivenim u vodi,
kojeg ću ja uzeti.
Ko je?
Bila,
ja sam.
Otvori mi.
Ne verujem!
- Pobegao si? - Ne...
Ali, treba mi
skrovište za izvesno vreme.
- Ovde. - Da.
Ulazi!
Niko te nije video?
Ne!
Ne, pazio sam.
Ne želim da iko zna...
da krijem...
ubicu svog muža.
Pustili su me iz zatvora...
da ubijem čoveka.
Tako da niko na ovom svetu ne sme znati
da se krijem ovde. Razumeš?
I zato što voliš da radim ovo.
Zašto...
Zašto ne bismo,
bez pritiska,
tako je fino,
kada sam u tebi.
Ko je tamo?
Ja sam Niko.
Dođavola, Mono!
Uplašio si me.
Zašto nisi kucao?
Naš san je bio voda Niko.
Šta hoćeš u ovo doba?
Odlagao sam ovaj trenutak Niko.
Nisam ga uspeo prevariti.
Ti si mi prijatelj, a?
I moraš se napiti da bi mi rekao šta imaš?
Dobro, investirao sam.
Klub ispred, hotel...
Podmićivanje.
Morao sam,
morao sam da ulažem, a ti se nisi pojavljivao.
A onda su svi počeli da otvaraju pabove.
Pabovi, pabovi, prokletstvo. Koja bitanga ih izmisli?
Košta me više od kupleraja.
Šta mi to pričaš Mono?
Tvoj novac, moj novac...
nema ga.
Kažem ti kao prijatelj. Kao u stara vremena.
Stara vremena?
Šta je ovo?
Mislio si da ga upotrebiš?
Da ga odložim zato što si ti pijan i misliš da sam budala?
Mislio si da ću stajati ovde,
slušati kako si stukao moj novac,
da sam bednik kojeg više nema?
- To je to? - Niko, Niko...
Da vidimo...
Idemo redom...
Ako je bar...
i ovaj hotel...
kupljen mojim novcem...
Možemo reći da je sve moje?
Jel tako?
Teorijski, da.
Kako teorijski?
Teorijski,
zato što ono što vidiš
i ono što ne vidiš
je pod hipotekom.
Banka nas posedije Niko.
Tamo, levo, vidi se krijumčarska staza.
I šta posle?
Posle, pedeset posto preživi, ostalih pedeset umre.
Ali ako uđemo u Argentinu,
šanse su sto posto.
Mogu računati na vas Gdin-e. Tito?
Doći ćemo kasnije..
- Mladić - i ko još? - Vergara Grej.
Neće biti nekih drugih, naknadnih priči?
Ne, ozbiljno, Gdin-e. Tito.
Vergara Grej je moj partner.
- Dobar dan. - Dobar dan. Ja sam Paulitov otac.
- Uđite, molim. - Hvala.
Gospođa dočekuje goste. Doći će...
- Sačekajte, molim. - Da,da.
Nikolas, drago mi je.
Kako si, dobro?
Izvini.
Nisam znao za slavlje.
Kako to?
Rođendan mog sina, tačno?
Zašto radiš ovo?
U čemu je problem?
Sada me se stidiš?
Razumem.
Samo sam doneo poklon za Paulita i moram da pođem.
Paulito...
- Zdravo. - Hvala.
Šta igrate?
Fudbal.
Ko igra?
Čile protiv Argentine.
Vau, to mi slama srce.
Umalo da zaboravim. Doneo sam ti poklon.
Hvala.
Otvorićeš ga?
Pa, šta misliš?
Lepo.
Momak je super.
Ne znam šta više da kažem.
Niti on zna šta bi rekao za tebe.
Nešto bih te pitala, ali ne znam kako.
Ne znam koliko je bitno za njega.
Pričao mi je o...
Rekao je da želi da promeni Vergara.
Ne razumem?
Da.
Želi da promeni prezime u moje.
To je legalno, mnogi to rade.
On je moj sin. Zašto da promeni prezime?
Kada ga pitaju kako se zove,
on im kaže Vergara Grej,
a onda ga pitaju: "Vergara Grej, kao.."
Preko milion Vergara, i niko ne želi da promeni prezime...
Ali, samo je jedan Vergara Grej.
Paulito, sine!
Budi pažljiv!
- Dosta je patio. - Ako to najviše želi...
Rekao si majci šta sam ti poklonio?
Tašnu.
Poklonio sam mu tašnu.
Moraš zapamtiti.
Šifra za otvaranje je tvoj rođendan.
Ne reci je nikome. To je tajna, niko je neće otvoriti.
Niko osim tebe i tvog partnera.
Tebe i mene.
- U redu? - Ok.
I, tako, ti mu ostavljaš tašnu sa šifrom.
- Jednu pesmu... - Ne, ne, ne...
- Zašto ne? - Ne znam da pevam.
Ma, znaš da pevaš...
Šefe...
Niste dobro raspoloženi?
Mogao bi me pozvati na kafu uz priču o toj milijardi?
Ne budite tužni šefe.
Sve ću objasniti.
Molim vas.
Mogu li pozamiti? Hvala.
Šefe, patuljkova kretaivnost
je obrnuto proporcionalna njegovoj veličini.
Vidite...
kepec na početku nije hteo ništa da nacrta
jer se plašio da će izgubiti zlatni rudnik.
Seli smo tako u drvorište
i on je objasnio plan, crtajući u prašini.
A kada su došli stražari, sve je obrisao nogom,
i rekli smo da smo igrali iks-oks.
Igramo iks-oks.
Zavaravanje.
To je to.
Šta mislite?
Sef je pripadao šefu Pinočeove tajne službe.
Generalu Kanteru.
Sav novac koji je tamo,
prikupljen je od tajne službe.
Mnogi ljudi su radili za njega tokom diktature.
Vidi,
ako ti ovo uspe...
imaću zadovoljstvo da o tome čitamo u štampi.
Ne šefe, ovog posla nema bez vas.
Mnogi zavise da vašeg pristanka.
Mnogi?
Ko?
Pa, vi,
ja,
kepec,
njegova žena, vaš sin.
Ne treba im novac sada.
On pliva u njemu.
Dobro, vi,
ja,
kepec,
i Viktoria.
Ko je ona?
Devojka koju sam upoznao kada sam izašao.
Pričaj mi o tome.
Naš...
Ništa što bih rekao ne bi bilo tačnije od ovoga.
Kada ona pleše...
ona je najbolji plesač Čilea rođen u posednjij dekadi.
Greška je da je svet i zemlja još nisu upoznali.
Veoma obećavajuće.
Ali to nije sve.
Zapravo, to je ništa.
Njene oči su...
prelepe, krupne...
sa dugačkim trepavicama.
A usne,
crvene,
mekane, ukusne.
Zubi, kada se smeje,
mada,
stalno se smeje.
Šefe,
dozvolite.
Izvinite šefe. O čemu smo pričali?
O Viktori.
Dobro, sviđa vam se?
Baš si tupav. Zašto ne bi?
Pomalo je stidljiva,
i ide u školu.
Priprema se za prijemni ispit u Gradskoj školi.
Nije imala novac za prevoz, prišla mi je i pitala.
Bilo je nategnuto,
ali je ispalo dobro.
Kada ćemo u akciju?
Vidi...
Nemoj napraviti grešku i izgubiti voljenu ženu
zbog sopstvene gluposti.
Šefe, zaboravili ste crtež.
Ja ću da poneti.
Izvini šefe,
ali, šta mislite o planu?
Genijalan.
Izgleda dobro.
O koliko novca govorimo?
Jedna milijarda dvesta hiljada.
Ako jedan dolar vredi 745 pesosa,
to tačno iznosi
milion i šest stotina i deset hiljada
trista osamdeset i dva dolara.
Dobro,
slušaj moju kalkulaciju.
Za svakih ukradenih sto hiljada dolara
dobiješ godinu zatvora. U ovom slučaju,
novac ove količine,
sigurno je obezbeđen dobro obučenim ljudima.
Recimo da imaš sreće i ubiješ samo jednog.
- Ubio si nekog do sada? - Ne još.
Dobro, manje loše. Ubistvo je deset godina.
Kada sve saberemo to bi bilo...
davdeset šest godina.
- Koliko godina imaš sada? - Dvadaeset šefe.
Plus dvadeset...
dvadest šest...
izašao bi sa četrdeset šest. Više nego ja sada.
Zapravo, nije tako loše.
Ali, šta to govorite?
Kada su uhvatili Crvenoglavog
dobio je deset godina iako ništa nije rekao.
Da... Znaš da me je služio?
Ali, rekli ste da je plan genijalan?
Genijalan, za čileanske uslove.
Ali mi jesmo u Čileu.
Dobro jutro šefe.
Vidi dečko,
bolje nađi običan posao
da pomogneš svojoj balerini,
jer preduzimački duh je jedino što imaš,
a to je veoma bito u današnjem Čileu.
Ne želim da radim za petsto pesosa dnevno.
Zašto ne?
U čemu je problem?
Bio bi to dobar početak za bivšeg osuđenika.
Da... a šta je sa izgubljenim vremenom?
Anhel Santjago je sebičnjak koji je mislio samo na sebe
nestao posle akcije, utopljen u ništavilu.
Šta god želiš.
A šta je samnom?
Cela policija će mi biti na leđima.
Objasnio sam hiljadu puta, policija ne ulazi tamo.
Ovaj novac je nevidljiv za inspekciju,
za poreznike.
To je "crni" novac.
To je Kanterov novac i njegovih ortaka.
Pinočeov.
Policije- možda ne. Kanterov i njegovih revolveraša - da.
Na koga će pomisliti kada vide prazan sef?
Na mene, naivčino.
Dobro jutro šefe. Doneo sam doručak.
Šta slavimo?
Početak kepecovog plana.
Juče sam bio u menzi gde ručaju serviseri liftova.
Kada menjaju smenu,
u ormarićima ostavljaju svoje uniforme.
Vidite!
Otkud ti moja slika?
Na internetu.
Imate sopstevni link.
Moj, tek će biti.
A sada, najvažnije.
Kada je kepec radio kao mehaničar za Šendler
napravio je kopije ključeva za liftove.
Ovaj - za pokretanje,
a ovaj - zaustavljanje.
Ali šefe,
mislite da angažujete nekog putem oglasa?
Čestitamo Gđic-e. Ponse.
Kažite, gde ste učili?
Ona je zato ovde.
Mala vežbaonica učitelja Hajdea.
A ko ste vi?
Rođak Gđic-e. Ponse.
Ne, ne. Nije dozvoljeno prisustvovati ispitu.
Izvinite onda. Ispada da...
Moja rođaka me zamolila da je pratim,
jer, malo je stidljiva.
Gđice. Ponse,
recite nam šta ste odplesali?
Koreografija inspirisana stihovima "Soneti smrti" od Gabriela Mistrala.
Bilo bi lepo da nam ona to sama kaže.
Pa, ona to ne može. Nema je.
Molim?
Nisam mislio da je nema. To je...
izgubila je glas i više ne govori.
To je nedopustivo. Nema takvog primera.
Zašto gospođo? Zašto je to problem?
Ova devojka nema pravo da bude ovde.
Ne razumem kako je stigla ovde.
Ime joj je na spisku.
Ona dobro pleše, vi ste aplaudirali?
Žao nam je, to menja stvari. - Da.
Ali, promeniće se...
Ako je ovo jedini način da se iskaže
ako ne postoji drugi način i ne može da govori?
Ona govori plesom.
Nije to samo ples,
to je opšti stav. Prisutnost, držanje...
Ne znam, vaše obrazloženje... Vidite...
Progledati kroz prste. Nije u redu.
Ovde dolaze najbolji mladi učenici u zemlji.
Kao direktor ove institucje ne mogu dozvoliti
da primimo svakog siromaha poželi da bude plesač.
Ne govorite tako gospođo, ne budite zli.
Ona je odlična balerina.
Znate li zašto ne govori?
Ne znam i ne želim da znam.
Idi u kupatilo!
Uljudno se udaljite. Ko je sledeđi?
Vidite,
kada je bila mala,
roditelji su joj ubijeni tokom diktature.
Ostani ovde ljubavi!
Kidnapovani i ubijeni.
Ne pomeraj se.
Zašto? Ne znam.
Ni ona ne zna jer su ubijeni.
Ali, tako se dogodilo.
Mama!
Ubijeni bez razloga.
Od tada ne priča.
Vi imate priliku
da je primite ovde, ništa vas ne košta.
Molim vas, znam da nije vaša odgovornost, ali
zašto ne?
Ako je dobara balerina?
- Mi ne rešavamo.. - Nema načina.
Mi smo ovde da damo priliku ljudima da plešu!
Ne znamo ni da li je ova priča uopšte istinita.
Ima li emocionalne snage da prebrodi smrt porodice?
- Može li da se izdržava? - Ima li neko specijalno obrazovanje?
Obrazovanje?
Šta se dešava?
Viktoria!
Pustite me!
Moja greška.
Ništa ti nisi kriv.
Greška je na glupavim sudijama na prijemnom.
- Moje želje su bile iluzija? - Tako se živi.
Ništa nemam da ponudim.
Da imam ćup novca,
mogao bih da kupim pozorište samo za nju.
Gde je ona sada?
Ne znam... Tamo.
Gde tamo?
Kada sam izašao iz zatvora,
mislio sam, naći ću te,
uraditi posao,
kupiti imanje,
gajiti konje.
A sada shvatam...
nema smisla bez Viktorie.
Prestani da cmizdriš.
Idemo da je potražimo.
Vreme je da se upoznamo.
- Govori. - Dečko nešto sprema
sa Vergara Grejom. Zajedno su.
Ako Vergara Grej nešto planira
mora biti... teatralno,
veoma veliko!
Tvoje vreme ističe Marine.
Upravniče, tražite da ubijem gusku koja nosi zlatna jaja?
Jedino što me zanima je da spasem svoj život,
novac ne me interesuje. Trebalo bi da misliš isto.
Ne možeš ga koristiti, nikad.
Pričaćemo kasnije, dečko.
Dečko?
Imao sam ih na meti nekoliko puta.
Ali sam odustao u posednjem trnutku.
Prvo se moramo dogovoriti oko uslova.
Jasno?
Marín... Čekaj, Marín...
Rekla sam...
ako je ne možeš zaštititi
kloni je se.
Znam, samo sam hteo da joj dam krila da poleti.
Krila da poleti?
I da se slomi u slobodnom padu?
Ne znate gde bi mogla da ode?
Posle svega?
Na bilo koje mesto gde može da se ubije.
Šta?
Zgrada Telefonije,
Mapočo most...
Stani, stani!
Čekaj, ne pomeraj se!
Ne brini, ne idem odavde, čekam vas.
Šefe.
Čekaj me tu!
Čekaj me!
Hoćeš žvaku?
Ne, hvala.
Sisanje bradavica i lizanje ribice za tri hiljade pesosa...
Ne, ljubavi.
Tražim nekog ovde.
Koga?
Moju sestru.
Ovde su samo kurve, sirotanu.
Bolje pogledaj u crkvi.
Ti si napaljen dečko.
Dobićeš sisanje za dve hiljde pesosa!
Ne, nemam novca.
Bioskop za zaljubljene je pored katedrale.
Ne! Ne!
Ne!
Ne, ne...
Tražiš Viktoriu?
Evo je!
Dođi...
Ustani...
Polako... Tiho... Sušaj...
Polako...
Idemo odavde.
Ne!
Ne... Ne...
Smiri se, idemo...
Anhel!
Viktoria!
Žao mi je Viktoria!
Viki!
- Porodica Viktorie Ponse? - Da.
Ja sam joj stric.
Nimfa iz fontane ima groznicu, zabrinjavajuću.
Dali smo joj penicilin i paracetamol,
i hladne obloge
da snizimo temperaturu.
Ali bez efekta...
Možete li mi reći šta se desilo devojci?
Ne znam.
Nadao sam se... vi ćete meni reći.
- Jako je bolesna? - Teško je proceniti.
Ima groznicu od četrdeset stepeni, stalno bunca i doziva
oca i majku.
Nemoguće. Ona ne govori, nema je.
Bila je glasna,
jasno sam čuo da govori
"Mama, tata..." Gde su oni?
Nestali.
Moramo ih naći.
Nestali zatvorenici.
Pa... To objašnjava mnogo toga.
Ne želi da živi,
želi da bude sa njima.
Šefe,
- Viktoria će umreti... - Ni ne pomišljaj na to.
Izbaci to iz glave.
Nećeš umreti, čuješ li me?
Kuda ćeš?
Morate biti sa njom.
Moram uraditi nešto važno.
Slušaj me,
ničija greška nije smrt neke osobe.
Razumeš?
To je sudnina,
nema druge staze.
Nisam hteo da te povredim.
Bila je to čudna noć.
Piće... Poludeli smo.
I ja sam poludeo!
Nije bilo izlaza, razumeš?
Molim te, imam porodicu.
Trebaju me.
To nije moj problem, budalesino.
Kučkin sine, tog dana je trebalo da idemu bolnicu, sećaš se?
Bio sam sa tobom u ambulanti,
brinuo...
Molim te, slušaj.
Sada si slobodan...
Život je pred tobom. Slušaj me.
Začepi!
Slušaj, slušaj...
Nisam došao da te ubijem.
Poštedi me... Poštedi me...
Promenio sam mišljenje.
Zauvek ćeš nestati iz mog života.
Kako da ti verujem...
Ne želiš da dam izjavu, tačno?
Pozajmićeš mi ovo?
Šta će ti?
Reci.
Da vratim šal.
Izgleda da ovaj vodi.
Hoćeš da se povrediš?
Moguće je da potkovica...
Gdin-e. Čarli.
Vau!
Rekoše da je ovo vaš konj.
Izgleda kao duh.
Našao sam divan pašnjak.
Jel?
Divan dan za povratak.
Ali, možeš umreti savki čas.
Naravno.
Koliko je sati?
7:55.
Mogu li pozajmiti telefon?
Svakako.
Uzmi.
Hvala, izvinite. - Da.
Bolnica.
Halo.
Sobu 412, molim.
Prebacujem.
Hvala.
- Da? - Gdin-e. Niko?
Ja sam.
Kako je Viktoria?
Živa?
Viktoria?
Viktoria, ti si?
Kako si?
Kako si Viktoria? Kako si?
Dobro je.
Dobro, dobro.
Da, dobro je. Doručkuje.
Doručkuje?
I vi doručkujete šefe?
Kako?
Šta je za doručak?
Šta je tebi, poludeo si? Doručak...
Čaj i tost, žele, jogurt,
kuvano jaje.
Kuvano jaje?
Šefe.
Viktoria!
Sutra će ustati.
Ne znači da je ozdravila...
ovde.
I ovde.
Sada bi
trebalo uraditi testove.
Mi smo uradili naše.
Njoj treba ohrabrenje.
Da oseti potrebu za životom.
Želim da razgovaram sa Marínom.
Nema ovde nikakvog Marína.
Ne možete unutra, rekla sam da ne postoji.
Kada se vraća?
Sa njim se nikad ne zna.
Ja sam Santoro, upravnik.
Povukao sam dogovor, razumeš?
Posao je otkazan.
Mora se vratiti, hitno.
- Dobro veče. - Dobro veče.
Mogu li razgovarati sa nekim ko je zadužen za pisanje?
Koga da najavim?
Nikolas Vergara Grej.
- Momenat. - Hvala.
Gdin. Vergara Grej, drago mi je.
- Ja sam glavni urednik. - Drago mi je.
Nešto bih vam predložio.
Voleo bih da objavim vaše memoare kao serijal,
u nastavcima.
Da, nema problema.
Slažem se.
- Zauzvrat, traži uslugu. - Dobro.
Imate li nekog ko piše o baletu?
Da, imamo najboljeg kritičara baleta u Čileu.
Napraviću poređenje:
zna toliko o baletu
koliko vi o sefovima.
Sedite.
Smirite se, molim. Sedite.
Koji je za svetlo?
Maestro, spremni?
"Tačno jedan sat
ovaj skromni kolumnista
bio je svedok prfektnog spoja poezije i baleta
nikad viđenog ovim očima.
Viktoria Ponse.
Zapamtite ime ovog mladog umetnika
nikad viđenog,
koga možda nećemo ni videti ponovo,
možda zato što je, upravo sada,
okovala samu sebe,
hrabrošću da nelegalno i nasilno
stane na binu Gradskog pozorišta."
Vreme je za ženu?
Dolazim gospodine.
Zdravo. Ovo je vaše.
"Grad se budi sa vestima o neobičnom incidentu
koji je delovao kao teroristčki čin
izveden od još neidentifikovene grupe.
Prepad se odigrao u Gradskom pozorištu,
gde su zaposleni zadržani kao taoci."
Kafu.
Viktor!
Viktor. Dve kafe.
Imate vatre?
Šefe.
- Dobro jutro. - Dobro jutro.
Održavanje lifta.
Zašto merdevine?
Merdevine? Zupčanik je dosta oštećen.
- Može pući svaki dan. - Ovo su teleskopske merdevine.
Još nešto nismo utvrdili.
Ako čuješ pucnjeve,
ili šta god, nemoj da ideš da vidiš.
- Znate da sam naoružan šefe? - Izbij to iz glave.
Ne želim da te Viktoria izgubi, da kroz život ide sama.
Neću je napustiti.
Ali ako se nešto dogodi, doći ću da ti pomognem.
Dobro, vidi...
Zadovoljiću tvoju radoznalost unapred.
Ako ne uspem da uđem u sobu gde je sef,
naći ćeš me da ležim na podu i krvarim iz rana...
Parlizovan si prizorom,
pojavljuju se momci generala Kantera,
i pune te olovom.
Ako imaš sreće, doći ćeš do mene,
zagrliti me, prijateljski.
Ali nećeš reći neku herojsku frazu:
"Zbogom prijatelju" ili slično,
jer će ti odseći jezik. To je ono što oni rade.
Plašiš me šefe.
Nisam znao da tako dobro pričate priče.
Previše krimi romana kada sam bio mlad.
U zatvoru sam se okrenuo klasicima.
Nikad nite pomislili da napišete memoare?
Ne.
Nije bilo vremena.
Kada budeš dovoljno bogat imaćeš vremena da ih napišeš.
Pripremiću "Pisco Sauer" za opuštanje i inspiraciju.
A ti? Šta bi ti želeo?
Ja?
Viktoriu.
I da vodim imanje,
i naravno,
da brinem o svom sinu.
Lepo.
A vi? Šta ćete uraditi sa novcem?
Još nisam smislio.
Otvoriti račun u banci.
Ali, rekli ste da vam novac nije potreban?
Naravano da mi treba. I tebi treba.
Deca se mogu odreći svojih roditelja
ali obrnuto, nije uvek moguće.
Razumećeš, jednom. Pomozi.
Da.
To je to. Pazi glavu.
Ala je teško.
Vau!
Zid kepeca Lire.
Prokleti patuljak!
Hej, šefe!
Dobro...
Dupli zid?
Ne.
Nameštaj.
Parteneru, do ovde smo stigli zajedno.
Čekaj me tu. Dodaj mi drugu torbu.
Srećno šefe.
Predivno!
Dok sam ovde... svi ostali,
ostaju tamo.
Oče naš na nebesima...
Kumitauči, Micujaši Mainu, Kacunariro,
nikad ništa nisam tražio, molim te zaštiti nas,
mene, šefa, Viktoriu, da sve porđe dobro,
a obećavam da ću deo dati crkvi.
Hvala.
Koje sranje?
- Hej, a merdevine? - Ostavljene za kasnje.
Vozi Vilsone!
Šefe!
Uspori malo, pomisliće da smo peše!
Pa, kako je bilo?
Kako je bilo?
Vi ste majstor šefe!
Požuri, brže!
Slušaj...
Budi oprezan.
- Ne brinite šefe. Pazite na Viktoriju za mene,
a ja ću vas stići. Gdin. Tito sve zna.
Hvala.
Idite sada.
Zbogom šefe.
- Zdravo. - Dobro jutro.
Koliko se plaća na Miltona?
- Koji je broj? - Četiri.
90 na 1. To je kup.
Sviđa mi se.
Trista hiljada pesosa, na četvorku.
Gđa. De Lira?
Da, ja sam.
Ovo je za vas. Od vašeg supruga.
Treba li da potpišem prijem?
Ne, ne brinite. Vidimo se.
Stižu na startnu liniju
Vajobi, Amigete, Karton, Milton,
Narigon, Pepilo, Čapelon, Pink Poker,
Undi Alekampo...
pripremaju se...
Prvi Pepilo, prati ga Čapelon,
treći Pink Poker, četvrti Milton, peti Undi Alekampo,
šesti Narigon, sedmi Amigete, i poseldnji Karton.
Ulaze u prvu krivinu,
Pink Poker uvećava prednost za dve dužine,
prati ga Pepilo, treći je Narigon,
četvrti Karton, peti Amigete...
Poslednja krivina i prvi je Čapelon,
drugi Pepilo, treći Vajobi,
četvrti Karton, peti Amigete,
šesti Narigon, sedmi Pink Poker,
i na kraju, Milton.
Prodaćete mi ga?
Platiću milion.
Nemoj...
Ne vredi toliko.
Da, vredi. Za mene vredi.
Ovo je za vas.
Ne mogu primiti.
I od Anhela Santjag. Želela je da ostane sa njim.
Ja sam samo isporučilac.
Spremna si?
Dođi kćeri!
Trči i ne osvrći se.
Uzmi...
Adrese prijatelja koji ti mogu pomoći u Argentini.
Idi.
Negro! Zdravo Negro.
Kako si partneru?
Prijatelju!
Srećno druže.
Najgore je prošlo.
Bolje da stanemo i sačekamo Anhela pre nego pređemo granicu.
Ima pećina u blizini.
Tamo ćemo odmoriti.
Misliš da će nas Anhel naći ovde?
Ne verujem da je zaboravio.
Bio je skoro ovde kada su ga uhapsili.
Kako čudno,
nikad mi nije rekao zašto je bio u zatvoru.
Zbog gluposti,
tek sedamnaest godina.
Uhavćen zbog konja kojeg je ukrao.
Završilo se osudom.
Taj konj i on, odrasli su zajedno.
Jedne letnje večeri,
uhvaćen je kod reke
kako jede lubenicu
na mesečini.
Moramo krenuti pre nego bude prekasno.
Da sačekamo još malo? Nećemo zakasniti.
Previše je rizično.
Anhel će nas stići.
Mužjak kondor.
Anhel!
Prevod: zorduki